Марси направо счупи рекорда онзи ден.
Беше по-добра от мен с три удара. Бяхме непобедими.
Това беше преди. Правехме всичко заедно.
Сега тя е заета, аз също.
И мислите, че тя е заета с някой друг.
Може да се кажа така.
Наистина ли искате да разберете дали жена ви ви изневерява, г-н Хаузън,
или искате да останете женени? - Да.
И да.
Имам предвид,
че парите ви е по-добре да отидат за брачен консултант.
Или за наемен убиец.
Шегувам се.
Хората се разстройват.
Понякога реагират прекалено остро и накрая се развеждат,
чудейки се как са стигнали до там.
Ще ми помогнете ли или не?
Мога да започна още утре, но трябва да знаете,
че някой съпруги разбират, че ги наблюдават
и браковете никога не успяват да се възстановят.
Печа се на бавен огън, г-це Нелсън.
Ако с брака ми е свършено, искам да знам.
Ще ви се обадя утре.
Нещо пикантно?
Ектоплазма в телевизора му?
Поутъргайст в лятната му къща?
Слагат му рога.
Отново изневяра.
Тези хора кога намират време за това?
Наистина си струваше да отменя срещата си заради теб!
Свободен ли си утре?
Гари работи до късно всеки ден тази седмица.
Снощи се прибра чак в 5 сутринта.
Както и да е...
не всичко е вино и рози, нали?
.:: КРЪВНИ ВРЪЗКИ ::.
Сезон 1, Епизод 6 "Любовта наранява"
Добре, обади ми се по-късно. Да.
Да не сме имали уговорка?
Зависи. Получи ли повишението?
Да, да, както и това място заедно със заплатата.
В такъв случай съм свободна за вечеря.
Радвам се да го чуя.
Само да се оправя с бъркотията тук и тръгваме.
Точно заради тази бъркотия съм тук.
Клиентът ми се обади.
Тя е мъртва.
Качих се горе и водата течеше.
Намерих Марси.
Съжалявам.
Той е бил,
онзи, с когото тя е била...
Искам да разберете кой го е направил.
Затова е тук полицията, г-н Хаузън.
Те знаят какво правят.
Не съм се прибирал снощи, г-це Нелсън.
Спах в офиса ми.
Прибрах се сутринта, за да се преоблека.
Но никой не ме видя
и знам как изглежда това на полицията.
Г-н Хаузън?
Детектив Граам.
Може ли да поговорим?
Искам някой да е на моя страна.
Не съм убил жена си.
Не съм!
Задушена ли е или удушена? - Жена му е изневерявала и е наел теб?
Може би.
Трябваше да отидем в моя бар. Мразя неизпробваните бармани.
Къде бяха ръцете ти тази вечер?
Питай ме след няколко часа.
Какво те тревожи?
Един клиент си направи шега, че ще наеме някой да убие жена му
и 24 часа по-късно тя е мъртва.
Ако е щял да я убива, защо ще се шегува за това?
Може би иска да съм му алиби.
Винаги ли си такава параноичка?
Ами, той няма алиби.
Също така няма призрак,
или чудовище, или зомби.
Което е чудесно.
Така казваш,
но очите ти говорят друго.
Сигурно.
Очите ти казват, че нормалните убийства са скучни.
Казват, че свръхестественото, извънземното, странното
те възбужда.
Винаги трябва да извъртиш нещата към теб, нали?
Това може да е твоята съдба, Вики.
Да бе сигурно.
Както и да ослепея.
Както и да доведа ада на земята.
Клиентът ти притеснен ли е от предстоящата среща с...
"справедливостта"?
Ако това е намек срещу ченгетата,
бих спряла до тук.
Е, не е намек срещу бившите ченгета като теб.
Казваш, че Майк е добър в работата си?
Не е само негова.
Сигурен съм в това.
Лека нощ, Вики.
Хенри, стига де.
Марси беше страхотна, г-це Нелсън.
Искаше всичко и го получаваше.
И тогава някой е нахлул и я е убил без причина.
Нахлул?
Не може да е някой от съседите.
Трябва да е някой непознат.
Всички хора тук са проверени.
Г-н Хаузън смяташе, че Марси може да се среща с някого.
Може би той е вашият непознат.
Не мисля, че Марси е кръшкала.
Не, Марси обичаше Гари.
О, да, любовта има страхотен регистър за следене.
Тя беше много щастлива.
Всички сме.
Марси е имала среща онзи ден,
но си е била вкъщи и леглото е било разхвърляно.
Как така? - Тя не беше голяма домакиня.
Кой знае какво е ставало в брака?
Добре, но да ви предупредя,
че като избягвате въпросите ми
няма да помогнете за разкриването на убиеца.
Не е тукашен.
Кой е този?
Градинарят ми. - "Твоят" градинар?
"Нашият" градинар.
Еманюел.
Работи за всички ни.
Работеше ли и снощи?
Може да се каже. Учеше ни как да аранжираме цветя.
Много е талантлив.
Отпечатъците от местопрестъплението са само на съпрузите.
Още няколко се появиха, но се оказа, че са на наети чистачи.
Оставили са си отпечатъците?
Що за чистене е това?
Качествените услуги, Дейв, се намират трудно.
Това подигравка ли беше?
Ако не си се досетил, значи съм доказал тезата си.
Приятел на един приятел го достави. - Мерси.
Ще ви оставя, влюбени пиленца, насаме.
Но внимавай той още си пада по Вики.
Мерси, за съвета, Купидон. - Да, благодаря, Дейв.
Имаше и послание. - Така ли?
Нещо като: "Следващият път, щом Целучи иска да прекарам цял ден,
търсейки из архивите за престъпление от 1932г.,
кажи му да отиде... "
Забрави. До по-късно.
Ей, Кейт.
Благодаря.
Вики Нелсън, частен детектив.
Имам няколко въпроса.
Искате да знам къде съм бил миналата вечер.
Това ще е добро начало.
Преподавам аранжиране на цветя
на Шерил, Изабел и Уенди.
Марси не беше ли поканена?
Тя не дойде.
Така ли?
Само да беше.
Вие двамата сте прекарвали време заедно, а?
Грижех се за нейната... градина.
Убедена съм в това.
"Тя блести като вечерницата,
появяваща се след залеза,
и заслепява всички звезди около нея."
Поезията не е по моята част.
"Ароматът й на рози, диви цветя и разцъфнал лотус
се пръска наоколо. "
Сигурен ли си, че не си виждал Марси снощи?
Часът по аранжиране на цветя.
Искате ли един урок?
Не, мерси.
Шерил?
Здравейте, коя сте вие?
Вики Нелсън, работя за Гари.
О, да, детективът. - Да.
Приятно ми е. Аз съм Брус Калдуел,
съпругът на Шерил.
Тя да е наоколо?
Убедена съм, че не е далече.
Тя никога не е там, където се предполага.
Заповядайте вътре.
Случилото с Марси е ужасно.
Полицията има ли заподозрени?
Все още не. Ами вие?
Дали подозирам някого?
Не и някой от тукашните.
И са сигурни, че е убийство?
Ами, не се е удушила сама.
Какво ще кажете за градинаря?
Н го познавам особено. Нямам представа.
Полицията не подозира ли обикновено съпругът?
Особено ако е бил ревнив?
Не знам дали Гари беше ревнив.
Аз знам.
Доста е фино. - На майка ми са.
Тя е антрополог.
Много се впечатлявах от тези неща, когато бях малък.
Нямаше кабелна.
От къде са?
От целия свят.
Малко ме е срам. Това е значителна колекция, а аз...
не помня много за нея.
Доста са ценни.
И доста плашещи.
Не мисля.
Майка ми ги държеше в отделни витрини,
но Шерил смята, че това е признак на лош вкус,
прекалено е "колекционерско".
Жените са били истински жени едно време, а?
Винаги съм си мислила, че скулпторите са били тинейджъри.
Да, това би обяснило доста.
Смятам да потърся още веднъж жена ми.
Градинар, който рецитира поезия.
Звучиш все едно ревнуваш.
Колко привлекателно.
Ревността е безсмислена емоция.
"След 450 години
не си губя времето в безполезни чувства."
Не подценявай опита. - Никога не го правя.
И опитът ми казва,
че има нещо между този градинар и жените от квартала.
Имам предвид, че алибито им е прекалено удобно.
Защо Марси не е била поканена?
Ще отида и утре да поразгледам още.
Къде по-точно?
Малко си странен.
Някой казвал ли ти го е преди?
Може би и аз ще дойда. Той явно е неустоим.
Добре, красив е. Това не е престъпление.
Не звучиш като ченге, говорещо за заподозрян.
Тренирана съм да забелязвам детайлите. - Както и аз.
Като това, че сърцето ти бие по-силно. - Прекалила съм с кофеина.
Ако искаш да си починеш, мога да рецитирам малко поезия.
Можеш да опиташ.
Очевидно действа.
Искаш ли да знаеш кое наистина действа?
Да изхвърлиш боклука на излизане.
Здрасти.
Добре ли си?
Беше ли... в апартамента ми сега.
Имам предвид, да си...
бил в леглото с мен, пускайки ръцете си по цялото ми тяло?
Нещо от този сорт. - Зависи.
Хареса ли ти? - Хенри...?
Не.
Сигурен ли си?
Мисля, че щях да си спомням.
Добре.
Добре, хубаво.
Товар ми падна от плещите.
Разочарована ли си?
Не, не, облекчена.
Не изглеждаш облекчена.
О, не, това е облекчената ми физиономия.
Защото да са окажа в леглото ти
и ръцете ми да се пускат по цялото ти тяло, би било...
ужасно.
Освен ако не си поканен.
Целият съм в слух.
Очевидно тук е уловката.
Ти си вампир, а аз полусляп частен детектив.
Тези истории винаги завършват трагично.
Може пък да излезе нещо.
Не съм хазартен тип.
Лека нощ.
Може да се гушкаме след това.
Какво стана с градинаря? Проверихте ли го?
Не и колкото ти си успяла предполагам.
Стига, Майк. Корийн прегледа доста датабази,
но не излезе нищо за него.
Да, предположихме, че Зоро е нелегален емигрант.
И ще оставим нещата така. Той ще се изнерви,
ще направи грешка и ще го приберем.
Ами алибито му?
Имаш предвид харема му?
Да, наистина са харем.
Да, те са забележително сплотени.
Някакви други заподозрени?
Хайде, Вик.
Знаеш, че според нас е Гари, но няма да го обсъждам с теб.
Какво ще кажеш да не го обсъждаме по време на вечеря?
Няма да говорим за работа. Обещавам.
Тази вечеря... само двамата ли ще сме?
Искаш ли да доведа някого?
Хенри помага ли ти за този случай?
Да.
И току-що уби прекрасния момент.
Знаеш, че не искам да убивам момента...
но, Вик, не искам да страдаш.
Ще се опитам да запомня, че това са притеснения за мен,
а не някакъв първобитна мания.
Защо не може да са и двете?
Еманюел?
Горещо ли ти е?
Малко.
Бих казала доста.
Значи...
Изабел и Марси.
Колко още поляни поливаш наоколо?
Имаш такава прекрасна енергия, Вики.
Трябва да имаш много любовници.
Видях те с Изабел.
А Гари те е видял с Марси.
Полицията те наблюдава.
Не съм направил нищо, което да не са искали от мен.
Харесвах Марси.
Не съм я наранил.
А кой тогава? - Не знам.
Аз пък мисля, че знаеш.
Шерил.
Свърших работа по-рано.
И исках да поговорим за виещите се растения.
Нещо ново около убийството на Марси?
Не трябва ли да си на работа?
А ти?
Изабел има брошури за новата напоителна система.
Извинете ме.
Еманюел ми даваше уроци за начинаещи.
Каза, че цветето, с което сте започнали урока е в тази градина?
Кое точно е?
Това тук. - Розовото.
Моя грешка, розовото.
Мерси.
Тези жени лъжат за нощта на убийството на Марси,
затова ще им пуснем малко от магиите на Хенри.
Аз не правя магии.
Имам чар.
Обаяние, ако щеш. - Определено.
Каквото и да е, ще го занесеш тази вечер в голф клуба.
Голф клуб? - Знам, знам,
но понякога трябва да ходиш там, където те отведе случая.
През това време ние ще се върнем в "Квартала на богатите".
Искам да претърся къщата на градинаря.
А аз самия градинар.
Той е заподозрян.
Страхотен до доказване на вина.
Съгласен ли си с това?
И преди съм говорил с жени.
Да, но е като частен детектив.
Да, обикновено взимам това, което искам.
Нали няма да ги, нали знаеш, да ги ухапеш?
Казваш ми, че не мога ли?
Не.
Добре.
Просто не е много по правилата.
Казваш ми, че не мога.
Това е разследване, не пикник.
Сега става дума за нещо, което мога да направя
или за нещо, което не съм направил?
Предишната вечер, когато не останах.
След това ти се появи у нас...
Не, не. Това няма нищо общо.
Абсолютно.
Щом казваш. - Да.
Трябва да се преоблека.
Обади ми се по-късно. - Добре.
И няма да го направя.
Да ги ухапеш? - Да ги ухапя.
Разкажи ми за часът ти по аранжиране на цветя.
Какво точно се случи онази нощ?
Упражнявахме се на шока, някакъв японски стил.
Звучи екзотично. - Да.
И Еманюел беше с вас?
Еманюел...
беше в хола.
Всички бяхме там.
Като си помисля, че шоката можеше да спаси живота й.
И като добавим, че Еманюел не е бил там.
Еманюел беше там.
Той е специалист по шока.
О, Господи, Майк Уир наистина дойде. Извинете ме.
Мисля, че живееш на ръба.
Другите си мислят, че те разбират, но не е така?
Никой не ме разбира.
Например вратът ми.
Винаги съм имала болка ето тук.
Но никога не говоря за нея.
Извини ме.
Просто задръж този твой развратен ум
върху случая и Еманюел.
Казвам само, че двама страхотни мъже
те харесват, а ти всяка вечер се прибираш сама.
Виж, аз просто...
съм прекалено заета за объркана връзка.
Прекалено заета за объркана...?
Защото работещите жени тук със сигурност не са.
Оценявам загрижеността ти, Корийн,
но също така ще оценя, ако си затваряш повече устата.
Но онази нощ се случи нещо.
С кой? Хенри или Майк?
Нито единия.
Беше просто странен сън.
Сякаш някой беше в леглото с мен
и ръцете му бяха по цялото ми тяло.
Без лице?
По-скоро като впечатление.
Нещо като...
като тежестта на тялото, което ме притиска.
И тогава какво? - Но пък беше като истинско.
Истинско?
Истинско.
Знаеш ли, Вики, звучи като инкубус.
Какво? - Инкубус.
Сексуален демон.
Нещо като истински вибратор за Средновековието.
Не, според мен беше просто сън.
Обади се в полицията!
Какво стана? Тя добре ли е?
Идват ли насам? - Идват.
О, Господи.
Изабел!
По дяволите.
Хенри!
Покажете малко уважение към играта.
Вики се сби с демон! - Какво?
Нещо нападна Изабел
и Вики се опита да го убие, а то я метна
през стаята. И имаше ярко червени очи
и смятаме, че може би е Еманюел и...
Играеш голф?
Баща ми уби шотландския крал. Да, играя.
"Демони атакуват през нощта."
Доста разширено търсене ще е.
Изглеждаше сякаш изсмука дъха й.
Инкубусите правят това. - Да!
Вики е имала посещение онази нощ.
Късметлийка.
Онази нощ, когато дойде при мен.
Ръцете по цялото ти тяло. Ръцете, който се надяваше, че са мои.
Опасявах се.
Инкубус, от латинското 'инкубо', означаващо тежест, товар.
Трябва ли да обяснявам тази част?
Не, не, няма проблем. Спомням си.
Виж това.
"Инкубусът може да е неприятен любовник,
със сексуален орган, който е замразяващо студен,
раздвоен или болезнено голям. "
Тези две думи наистина ли вървят заедно?
И смяташ, че трябва да се захвана с "обърканата връзка".
Инкубусът има силата
да приспива дълбоко всички в къщата.
Веднъж щом се поддаде,
жената бива завлечена в ада на вечността.
Кънтри клубът!
Точно така са ми устояли.
Били са под влиянието на инкубуса.
Мислех, че си неустоим.
Ти му устоя.
Инкубусът е стигнал първи.
Извинения.
Прилича на един от идолите в къщата на Шерил.
Тя има статуетка на инкубус?
Нещо такова. На съпруга й са.
Нещо не се връзва.
Идолите се използват за преклонения.
Да, но също така и за да призовават демони.
Като откачалката, която ми причини това.
Значи някой е призовал инкубусът
и той е убил Марси и Изабел?
Питаш грешното момиче,
но открий повече за тези идоли и ми уреди среща с Шерил.
Искам да знам колко още от приятелките ти трябва да умрат,
преди да ми кажеш за теб и Еманюел.
Няма нужда да викаш. - Очевидно има.
Преди правехме женски събирания.
Това беше начин да се съберем и да се забавляваме.
Предпочитахме да не говорим за работа.
Просто се оплаквахме, че съпрузите ни не ни обръщат достатъчно внимание.
Всеки път, когато съм в настроение, той просто лежи като труп и спи.
Поне получаваш нещо твърдо.
Гари ми обръща малко внимание.
"Прекалено съм зает за това, скъпа."
"Хайде, Гари, ще платя за голф ваканцията,
която винаги си искал, ако просто..."
Марси, Марси, тези неща струват пари.
Да, да, може да разреши всичките ми проблеми.
Погледни го. Нямаше ли да е страхотно ако беше като дух в бутилка?
И всичко, което трябва да направиш, е да го потъркаш,
и да си пожелаеш нещо.
И Еманюел се появи на следващия ден?
Не точно.
Всички започнахме да имаме някакви странни сънища.
Сякаш някой е в леглото с нас.
Някой, който искахме да бъде там.
И след това...
помислих, че Марси го е наела.
Оказа се, че Марси е сметнала, че Изабел го е направила и т. н.
Той имаше нужда да живее някъде.
Имах къщата за гости в двора.
А сънищата?
Всяка от нас беше движена от кариерата си.
Ти имаш собствен бизнес, така че разбираш.
Фокусираш се само на едно нещо,
всичко друго изчезва...
готвенето, сънливите недели,
сексът.
Няма време за тези неща.
Както и желание.
Значи сте заменили сънищата за реалност.
Нямаше никакъв час по аранжиране.
Бях с Еманюел нощта, когато убиха Марси.
Помолих момичетата да ме покрият.
И така разбрахме,
че всички използваме един и същи градинар.
Съпругът ти не беше ли вкъщи?
Брус...
Брус може да спи и по време на земетресение.
А нощта, когато беше убита Изабел?
Попитах ги.
Никоя от нас не беше с него.
Добре, давай.
Добре... знам, че мразиш тези неща, но...
Еманюел може би е инкубус.
Това някаква нова група ли е?
Не, вид сексуален демон.
Не, Вики, знам какво е!
Чета! Гледам телевизия! Знам за тези неща, ясно?
Те са просто...
фантастични, митове, истории.
Като Хенри.
Като говорим за него, къде е той?
Нападането на жени в леглото нощно време звучи като него, не мислиш ли?
Не. Не бъркай това с нещо, което не е.
Да не бъркам инкубус с вампир, така ли?
Не мога да повярвам, че казах това.
Казвам само, че ако откриете Еманюел, просто...
внимавай. Това е.
Ще го намерим и когато го направим, ще го отдалечим от живота.
Да но как се затваря инкубус?
Ти си експертът, ти ми кажи.
Ще се върнем на това.
Вики, какво планираш?
Нищо.
Ще ти се обадя.
Доктор Сагара каза, че няма някакъв определен начин
за хващане на инкубус.
Очевидно трябва само да се оплачеш от нещастния си брак
в няколко милионното си имение и той просто...
се появява.
Това го вика. А ние искаме да го хванем.
Извинявай. - Сагара мисли,
че идолът може да ни помогне да го доведем тук.
Само ни трябва ритуален кръг, за да го задържим,
смърч за появяването...
и добра примамка.
Бих се пробвала,
но примамката трябва да е сексуално незадоволена.
Какво?
Аз съм си задоволена.
И защо се е появил онази нощ тогава?
Минал е през грешния изход?
Не сме го виждали откакто Изабел...
Да, не мога да си обясня защо.
Убийствата са толкова странни, колкото и той...
беше. Или още е.
Какво правиш, по дяволите?
Брус, Вики ще го вземе на заем.
Това принадлежеше на майка ми!
Не можеш просто да ги раздаваш.
Не съм.
Прояви поне малко уважение.
Не са за теб или за някой друг.
Разбра ли?
Съжалявам. Трябваше да попитам първо.
Извинявай.
Изплатих ипотеката, когато взех повишението.
Мисля, че това не му е приятно.
Ако това не проработи,
поне мирише приятно.
Сега какво? Просто...
чакам?
Знам, че ще ти е трудно, но се опитай да
бъдеш в настроение.
Да бъда в настроение за демон, който идва да ме убие.
Разбира се.
В настроение ли си вече?
Значи това е вашият капан?
Хенри постъпи неблагоприлично. - Извинявай.
Как влезе?
Ей, трябваше да ги върнеш!
Извинявай.
Какво правиш тук всъщност?
Помислих, че може да имате нужда от малко професионална помощ.
Тя вече я получи. - Не, казах професионална.
Не такава от вампир, син на крал.
Порових се.
Фицрой.
Той чете.
Да, вие двамата ще сте от голяма помощ.
Добре, хванахме инкубусът и сега какво?
Трябва да призная, Вики, че съм разочарован от теб.
Трябва да се поставиш на моето място.
Ще ми подадеш ли ръка, моля?
Не мисля така.
Знаем какво искаш, демоне.
Защо си убил Марси и Изабел?
Не бях аз.
Харесвах ги
и няма никакъв смисъл в това да ги нараня.
Имам храна, подслон,
добър секс.
И само го погледнете! - Благодаря, красавице.
И какво просто се появи
в този свят и реши да приемеш физическа форма?
Нещо такова.
Но защо? Какво му е толкова хубавото тук?
Тези жени...
толкова твърди през деня.
А през нощта с мен...
са толкова уязвими.
Отговаряха ми, имаха нужда от мен.
Можех да го почувствам.
Мога да го почувствам и при теб, Вики.
Копнеж.
Нищо не копнея.
Няма никакъв копнеж.
Всъщност съм си мислила да си взема куче.
Няма нужда да обясняваш.
Не, обясни! - Не, обясни!
Жените!
Виж, аз промених нощите им.
Исках да направя промяна и в дните им.
Лъже. Той е демон. За тях е като въздуха.
Да, не е като вампирите. - Съсредоточете се.
Добре, според Шерил
той не е бил в къщата на Марси по време на убийството.
Добре, да кажем, че не е той,
имаше още една дузина идоли в къщата
може би търсим грешният. - Може би ще мога да помогна.
Каза да намеря каквото мога, така че...
Направила го е кукла.
Пропусна ли частта, когато се появи демонът?
А ти частта, когато започна да говориш за кукли?
Идоли. - Тези правила
вече нямат сила тук, Майк.
Да, това го схванах, Вик.
Дребни малки убийци, а?
Това не е толкова разпространено, а?
Кажи ми детективе,
спиш ли с отворени прозорци? - Повтарям:
съсредоточете се!
Та тогава кой е нашият качулат убиец?
Може би тя. Тя е една от фуриите,
от ядосаните. - Я, твоя роднина?
Спрете! - От гръцката митология.
Според Сагара най-вероятно е най-старата фигура в колекцията.
Това трябва да е Магера.
Тя напада всеки, когото ревнуваш.
Гари ревнуваше жена си, дори си го призна.
Съпругът на Изабел ревнувал ли е?
Не мисля.
Всичките жени ревнуват една от друга.
Изабел е била в центъра на това.
Тя прекарва най-много време с Еманюел.
Да, но няма тук връзка.
Слушайте това.
Според митовете Магера отговаря на най-силните чувства на ревност
и не е задължително да са на човекът, който я е призовал.
Значи или са си играли с този идол...
Или някой се е научил как да го използва подходящо.
Мисля, че знам кой.
Хайде, демоне, отиваме на разходка.
Знам, че можеш да го почувстваш.
Как ме изяжда отвътре.
Тя унищожи всичко.
Подигра се с мен.
Почувствай го!
Ти си като децата, Целучи, да ми отрежеш светлината.
Караш от поне 90 години
и все още се дразниш от жълтото? Жалко е.
Момчета, трябва да спрем убийство.
Хвани я.
Ей, стой тук. - Извинявай.
Добре! Това беше!
Какво ще направиш? Ще ме застреляш?
Ако ти не можеш да се контролираш, някой друг трябва да го направи.
Вземете се в ръце!
Къде отиваш?
Тя е там вътре!
Върни се тук!
Аз командвам тук!
Хенри, спри!
Не тях! Аз съм ядосаният!
Тя е демон на завистта, идиот такъв!
Съжалявам, съкровище, вече съм мъртъв.
Не ме карай да те нараня!
Дай ми го! - Не!
Дай ми го!
Какво, по дяволите, става тук?
Върни се!
Радвам се, че не аз ще пиша рапорта.
Убийство посредством демон на завистта.
Това говори достатъчно, нали?
Трепетът добавя една особена наслада при всяка среща,
но аз предпочитам любопитството, готовността, страстта.
Постоянното задоволяване на нагона омръзва след няколко стотици години.
Именно, и е изумително как жените са се променили през изминалия век.
Красотата на романтиката е изгубена за днешните жени.
Знам... - Какво ще стане с него?
Хенри е свободен да прави каквото иска.
Не, другият изрод.
Ще остане ли или?
Не е нарушил никакви закони.
Не, само няколко сърца, нали?
Мисля, че ще може да ги излекува.
Говорих за съпрузите.
Знам това.
Все пак излиза, че няколкото откачалки достигат до човешките емоции.
И до ревността.
Очевидно доста от нея се носеше из въздуха тази нощ.
Вики, не те ревнувам от Хенри.
Просто се притеснявам за теб.
Знаеш, че винаги работя по-добре с партньор.
Може би.
Има доста неща за Хенри, които не знаеш.
А ти знаеш?
Виж, знам, че винаги щом съм имала нужда от него, е бил там.
Напомня ми много на някой друг, с когото съм работила.
Просто ми се довери за това.
Аз ти вярвам.